U sredu, 28. februara, na sceni „Pera Dobrinović“, sa početkom od 19.30 časova, na repertoaru je predstava „Kod večite slavine“ Momčila Nastajevića, rediteljke Sonje Petrović.
![](https://gradskeinfo.rs/wp-content/uploads/kod-vecite-slavine-430x620.png)
Ova drama govori o praroditeljskom grehu i posledicama postupaka naših predaka. Sled događaja kakav postoji u drami Kod Večite slavine zastupa ideju da prošlost determiniše budućnost, tj. da sadašnje generacije trpe posledice delanja prethodnih.
Međutim, možda i važnije pitanje od ove biblijske ideje o pragrehovima jeste pitanje načina na koji se gresi prenose? Dakle – ne samo da li su naši preci činili zlo, a mi nastavili da se ponašamo po istom modelu, nego i šta nas nagna da ponavljamo njihove greške? Da li su upravo prećutkivanje i zataškavanje srž ovog nesretnog lanca? Šta mi zaista znamo o tome?
Stava sam da je čitava moja generacija odrastala na ne lažima o istoriji nego na selektovanim informacijama, a da priča o kulturnom identitetu jednog naroda ne može da počiva na površnim informacijama i legendama, mitovima. Nego isključivo i samo na istini. Iz tog razloga i ova predstava izgleda kao bajka, legenda, mit, kao nešto što nismo tačno sigurni da je postojalo.
U drami Kod Večite slavine jedan zločin prouzrokuje sledeći i tako dalje u uzročno-posledičnoj vezi dolazimo do modela stradanja koji ne može da se prekine, koji traje dan danas.
Čini se da smo u kulturno-nematerijalno nasleđe osim modela nasilja dobili i veštinu prećutkivanja i sklanjanja glave od nesrećnih okolnosti, a identitet svake sledeće generacije još je nedefinisaniji ili definisan lažnim ili poluinformacijama.
Zbog toga se vremenom u ljudima koji stasavaju u neznanju sve više razvija apatičnost prema okruženju i ekstremne pojave i osećanja kao što su bes, agresija, mržnja…
Likovi iz Nastasijevićeve drame su „ekstremne“ i devijantne pojave učiniće se ničim izazvano i nemotivisano… Međutim, upravo je motivacija za njihovo posrnuće duboko ukopana u kolektivno nesvesno, jer kako kaže sam Nastasijević: „Klica mog stradanja zametnu se pre nego ja u materi.“
Predstava poziva na suočavanje sa zlom, njegovo priznavanje i odluku da se taj uzročno-posledični model nasilja svesno prekine.
Preuzmite android aplikaciju.