Бити љут и раздражљив кад си гладан није мана својствена карактеру већ научно потврђена чињеница.
Разлози ове појаве леже у неким процесима који се догађају у вашем телу када му је потребна храна и зависе од нивоа глукозе у крви, као и одређеним генима.
![](https://gradskeinfo.rs/wp-content/uploads/2023/05/pexels-andrea-piacquadio-3812729-1-620x413.jpg)
Угљенихидрати, протеини и масти у свему што једете разграђују се у једноставне шећере (као што је глукоза), аминокиселине и слободне масне киселине. Ови нутријенти прелазе у ваш крвоток, одакле се дистрибуирају у ваше органе и ткива и користе за енергију.
Како време пролази након вашег посљедњег оброка, количина ових храњивих материја која кружи у вашем крвотоку почиње опадати што ваш мозак схвата као ситуацију опасну по живот.
Једноставне ствари попут концентрације и смисленог разговора могу постати тешке када сте гладни, а још једна ствар која може постати тежа је понашање у оквиру друштвено прихватљивих норми, као што је контролисање беса и раздражљивости.
Деловање гена и хормона
Када ниво глукозе у крви падне на одређени праг, ваш мозак шаље наредбе за неколико органа у вашем телу за синтезу и ослобађање хормона који повећавају количину глукозе у крви, између осталих адреналина и кортизола.
Ова два хормона су заправо хормони стреса који се ослобађају у ваш крвоток у свим стресним ситуацијама. Баш као што бисте лако викали у љутњи на некога као одговор на стрес – поплава адреналина коју добијете може подстакнути сличну реакцију.
Други разлог због којег је глад повезана са љутњом је тај што су оба контролисана заједничким генима. Производ једног таквог гена је неуропептид Y, природна хемикалија која се ослобађа у мозак када сте гладни. Стимулише прождрљиво понашање при храњењу делујући на различите рецепторе у мозгу, укључујући и онај који се зове Y1 рецептор.
Осим што делују у мозгу за контролу глади, неуропептид Y и Y1 рецептор такође регулишу љутњу или агресију. У складу са тим, људи са високим нивоима неуропептида Y такође имају тенденцију показивати висок ниво импулсивности.
Док многи физички фактори доприносе љутњи и нервози, психосоцијални фактори такође имају улогу. Култура утиче на то изражавате ли, на пример, директно или индиректно вербалну агресију.
Како смо сви различити у свим овим факторима, није ни чудо да постоје разлике у томе колико људи делују раздражљиво када су гладни.
Преузмите андроид апликацију.